Kleinmachnow, Östtyskland
Ta lite äpple.
Är den från morbror Thomas?
Ni får äta hur mycket ni vill.
Vänta.
- Ska ni skilja er? - Va? Nej, självklart inte.
Jag är glad att vi är tillsammans.
Ska vi leka nåt? Kurragömma?
Ja!
Ni måste gömma er som om era liv hängde på det.
Ni är knäppa.
Du får räkna, pappa!
Jag börjar!
Femton, fjorton, tretton...
...tolv, elva, tio...
...nio, åtta, sju...
...sex, fem, fyra...
- När åker vi? - Innan soluppgången.
...tre, två, ett. Nu kommer vi!
Jag hittade dig.
Kan vi se på "Kärlek ombord"?
- Nej, du ska inte se sånt skräp. - Mamma.
Kom nu, så hittar vi din syster. Kom.
Sandra?
- Var kan hon vara? - Ingen aning.
Sandra?
- Sandra? - Sandra?
- Sandra!
Det är inte roligt längre, Sandra. Kom fram nu.
- Åh, Sandra. - Jag vann!
Kom ut därifrån.
Är du ledsen för att jag vann?
Nej, jag är bara stolt över dig som gömde dig så bra.
Östberlin, Östtyskland
- Valdez. - Klä på dig och åk till kontoret. Nu!
Ja, sir.
Vad är det? Vart ska du?
Jag är hemma igen innan frukost.
Klockan sju i kväll östkusttid -
- inledde amerikanska flottan en serie attacker mot huvudkvarter -
- terroranläggningar och militära tillgångar som stödjer Khadaffi.
Den 5 april exploderade en terroristbomb i Västberlin -
- på en nattklubb med många amerikanska besökare.
Sergeant Ford och en turkisk kvinna dödades.
Ytterligare 230 personer skadades.
Omkring 50 av dem var amerikanska militärer.
Alla bevis talar för att attentatet planerades och genomfördes -
- på order av den libyska regimen.
Order från Tripoli till libyska ambassaden i Östberlin -
- gav instruktioner om en attack mot amerikaner.
Målet var högsta möjliga antal dödsfall.
Han har sett telex-meddelandet.
Den 4 april meddelade ambassaden Tripoli -
- att attacken skulle genomföras följande morgon.
Dagen därpå rapporterade de till Tripoli att attacken lyckats.
Bevisen är tydliga, exakta och obestridliga.
Till våra vänner i Europa som deltog i dagens uppdrag -
- vill jag säga att ni har det amerikanska folkets eviga tacksamhet.
Västvärldens politik får aldrig acceptera terror.
- Ska vi åka i folkabussen? - Ja.
- Häftigt! - Frieda, då?
Frieda sover. Kom nu.
- Men hon följer ju alltid med. - Nej, inte i dag.
Kleinmachnow, Östtyskland
Kom, Frieda. Förlåt, jag menade inte att störa er.
Det gör inget.
Kaffe?
Tack.
Vad är det för hund?
En lånehund. Jag är mindre ensam med henne här.
- Nu är du inte så ensam längre. - Du kan inte ersätta Martin.
Nej, det förstås.
Sätt på nyheterna!
Här, ta lite kaffe.
- Tack. Vill inte du ha? - Nej, jag tål det inte.
...har väckt avsky, förfäran och bestörtning.
De amerikanska bombangreppen mot Tripoli och Benghazi i går kväll -
- orsakade stor förödelse.
Folket led svåra förluster.
33 amerikanska stridsplan stationerade i Storbritannien -
- bland annat F-111-attackflygplan och bombflygplan -
- anföll den libyska huvudstaden.
Många hus ligger i ruiner. I nuläget talar man om 70 döda.
70 döda?
Hämnas de två döda soldater så?
Inga maskiner kan räkna ut den rätta hämnden.
Reagan ville sända ett tydligt meddelande.
Det är bara en uppvisning.
Han försöker skapa trovärdighet genom brutalitet.
- Det låter bekant. - Vad menar du med det?
Vad menar du? Att jag varit brutal mot dig?
Nej, du är så rar, så.
Du berättade om Moçambique, Sydafrika och ANC:s problem.
Men jag står inte ut.
Jag står inte ut med... att just du dök upp här.
Samtidigt som jag inte vetat var min son är på tre år.
Eller om han ens är i livet.
Var är Martin?
Jag vet inte.
På morgonen syntes omfattningen av förödelsen efter bombanfallen.
När solen gick upp gick Tripolis invånare ut på gatorna -
- för att protestera.
USA:s regering har bekräftat att militärbaser och...
Vilken blodbad! Vi måste demonstrera utanför amerikanska ambassaden.
Inte jag. Inte i dag.
- Har du hört nåt från Marianne? - Nja, jag...
Jag vet inte allt, men Christoph byggde om folkabussen -
- så att de kan gömma sig i den.
Om allt går vägen passerar de gränsen vid Staaken i eftermiddag.
Jag åker dit och hämtar dem.
Jag lånar Tischbiers bil.
- Tischbier? - Tobias Tischbier.
Han är förbundsdagsledamot.
Och den enda vännen jag har som äger en bil.
Kan du ta över radioprogrammet i dag?
Visst, om jag inte bränner ner ambassaden just då.
Tack. Klockan två, okej?
- Kassettbanden ligger på mixerbordet. - Jag vet.
Kan du hitta nån annanstans att sova?
Jag är ledsen, men alla får inte plats.
- Jag kan följa med. - Vågar du visa dig ute igen?
Ja.
Senaste tiden har en privat konflikt uppstått mellan Khadaffi och Reagan.
Detta kan leda till politiska oroligheter i Mellanöstern.
Västberlin, Västtyskland
Alex. Det här är Barbara, Tims mamma.
- Hon kom precis hit från Michigan. - Hej, trevligt att träffas.
Det är du som läser medicin, eller hur?
Tim har berättat vilken bra vän du är.
Jaså?
Det betyder mycket att Tim hade vänner här.
Och en lojal flickvän, förstås.
Jag ska ge er vår adress i Michigan och vidarebefordra era brev.
Vart ska ni ta honom?
Han ska förflyttas till vårdinrättningen i Ramstein i dag.
- Han ska få bästa möjliga vård. - Hans tillstånd är kritiskt.
Läkarna säger att hans inre organ läker bra.
Han behöver komma i amerikanska händer.
- Sen, då? - Sen tar vi med honom hem till USA.
När han klarar av det.
Jag vet att du kan höra mig där inne.
Låt ingen ta ifrån dig ditt mod eller din tro på dig själv.
- Nu räcker det. - Mrs Avery, han är bara ledsen.
- De ses inte på ett tag. - Lova mig det.
Rör inte min son.
Jag känner inte dig, men Tim är inte som du.
- Hur då? - Han är ingen sjuk...
Han borde aldrig ha åkt hit.
- Mrs Avery... - Försvinn.
Det var inte min avsikt att göra er upprörd.
Ni kan vara väldigt stolt över honom.
Västberlin, Västtyskland
Hej, Tobias. Får jag låna din bil?
Det här är Martin, en gammal vän.
- Trevligt att träffas. - Vill ni komma in?
Vi hinner inte. Jag måste flytta möbler.
Jag tänkte demonstrera.
USA:s ambassad håller en minnesstund.
Vi ska demonstrera mot bombanfallet mot Libyen samtidigt.
- Jag hinner inte. - Jag kör tillbaka bilen.
Då kan ni gå på demonstrationen, så ses vi sen.
- Om det underlättar saken? - Det gör det verkligen.
Tack.
- Tack. - Vi ses senare.
Hej då.
Ska jag köra?
- Schneider. - Ni anar inte vem som dök upp här.
Kolibri.
Han har gömt sig hos Thomas Posimski.
- Varför då? - Han kanske vill komma hem.
Det går inte. Jag har gått vidare.
- Och min son... - Vi ska ses senare.
- Med lite tur får jag reda på mer. - Håll mig underrättad.
Kamrater, på grund av den höga larmnivån uteblir en del möten.
Men trots den brutala attacken mot Tripoli och Benghazi -
- måste vi ägna oss åt våra affärer.
Krig är också affärer.
Det finns en ljusglimt mitt i allt mörker.
Ursäkta.
Reagans hejdukar skickade in 38 bombplan.
Ett av dem sköts ner med en missil av modellen B-LR Wespe -
- som vi levererat till Libyen.
Det var ett omständligt sätt att presentera Lenora Rauch -
- vår toppagent som ordnade den affären.
2137000 D-mark.
Låt mig personligen gratulera er igen, kamrat Rauch.
Era tjänster för vårt fosterland är ovärderliga.
Men kamrat Rauch var inte ensam.
En annan medlem av vår familj spelade en viktig roll i affären.
Kolibri.
Vill ni säga några ord till vår specialkommitté?
Specialkommitté?
Ja, vår interdisciplinära arbetsgrupp bestående av HVA och KoKo.
Gärna.
Kära kamrater...
...efter en lång och påfrestande vistelse i Kapstaden -
- är jag glad att se bekanta ansikten igen.
Och obekanta.
Vi känner till de kompromisser som måste göras i så här svåra tider.
Till exempel vapenaffären med Västtyskland -
- och SADF i Sydafrika.
Men nu, här hemma, mitt i våra ideals centrum -
- får vi aldrig tappa vårt främsta mål ur sikte: kommunismens seger.
Pengarna har kommit.
Libyerna har fört över pengarna.
Vilka goda nyheter.
Jag är framför allt tacksam för det tekniska stöd jag fått från HVA -
- och KoKo också, såklart, under operation Vula.
Tack så mycket, kamrat Rauch. Nästa punkt:
Hur går det med "Operation Atlantic"?
Den har döpts om till "Operation Traumschiff".
En fråga: Var befinner sig Kolibri nu?
Familjeskvallret tar vi senare, kamrat Rauch.
Det här mötet skulle handla om ekonomiska frågor. Kan jag börja?
Gärna, kamrat Schneider.
Beroxalin-studien går framåt efter de inledande problemen.
Vi räknar med att färdigställa den och få betalt om två veckor.
Herr Amend är nöjd med arbetet.
På tal om det har vi tjänat mycket på blodförsäljning i veckan.
Västtyska sjukhus har köpt upp hela vårt lager.
Var är Martin?
Han dog inte i Angola.
Han tog sig till Libyen och sen till Paris, utan din hjälp.
Och jag tog mig tillbaka in i den inre cirkeln utan dig.
Inte utan att förändra din världsbild.
Han reste till Västberlin kvällen då attacken inträffade.
Västtyska underrättelsetjänsten intresserade sig för honom...
...som möjlig medbrottsling.
Jag som var så säker på att han...
Jag... behöver en cigarett.
Där är hon.
- Hej. - Hej.
- Kom hit, barn. - Vem är det?
Kom.
Titta, pappa ordnar allt.
Sätt dig här. Så där, bra.
Varsågod.
Tack.
Vi ses på andra sidan.
Gränsövergång, Västberlin
Vi har slagit ihop flera ord, så att man slipper bokstavera dem.
Och de här tonerna överförs via ett modem:
En maskin som telefoner och datorer kommunicerar genom.
På den här disketten finns ett program -
- som omvandlar tal till ljudkoder.
Skriv nåt.
Tryck på "enter".
Okej. Och när man knappar in lösenordet...
- Voilà! Lösenordet är "Mandela". - Är inte det lite väl uppenbart?
Ett säkrare sätt att skicka meddelanden världen över.
- Utan resor och pass. - Hur mycket kostar den?
- Hundra tusen. - Ostmark?
Nej, dollar.
100000 dollar?
Vi har faktiskt fler projekt än ANC:s kommunikation i Sydafrika.
Jag lovade ANC vårt stöd under operation Vula.
Rose Seithanti reste hit särskilt för det.
ANC:s hjälp var avgörande för vårt senaste avtal med SADF.
Var inte löjlig.
Sen när gör ANC sin ärkefiende SADF några tjänster?
Sen när gör DDR affärer med Västtyskland?
Vi har inget val, kamrat Rauch.
Man har alltid ett val.
Jag har en idé.
Om ni hjälper oss med "Operation Traumschiff"...
...kan vi prata om pengarna.
Exakt vad går operationen ut på?
Vi använder vårt kryssningsfartyg som Rose reser med på -
- som en trojansk häst för att frakta vapen till Kapstaden.
Allt medan DDR:s arbetare rundar Godahoppsudden.
Kamrat Dietrich, ni har lyckats med -
- att förvandla det en gång starkt socialistiska HVA -
- till en slags kapitalistisk maffia.
Jag undrar vad som driver er.
Bryr ni er alls om socialistiska ideal och ett bättre liv?
Eller bara om pengar?
Det ena utesluter inte det andra.
Ni kanske kan hitta andra sätt att samla in pengar till ANC.
Ja, jag reser till Västberlin om några dagar.
Där finns människor som stödjer ANC -
- av övertygelse, utan ekonomiska egenintressen.
Lycka till.
Tja...
Det finns ingen damtoalett i hela byggnaden.
Helt redo är de inte.
För såna som oss, menar du? Som inte har penis?
Det känner jag till. Jag har bott här halva livet.
Så? Hur är världen utanför?
Tuff.
Jag vet inget om den saken. Men jag föreställer mig den så.
Vi delar förresten kontor nu.
Just det. Martin var hemma hos Tischbier, i Västberlin.
Om det intresserar dig.
Jag är tillbaka.
Jag stannar inte länge.
Tala om för HVA att jag kommer tillbaka. Jag har mycket att berätta.
Du ordnade en stor affär i Libyen.
Varför vill du tillbaka just nu?
Om jag fått välja hade jag åkt hem tidigare.
Men istället tillbringade du sex veckor med en BND-agent i Paris?
Hon kan komma till nytta.
Hur mår Alex?
Varför skulle vi lita på dig?
Jag fullföljde ju mitt uppdrag.
- Nu är det er tur. - Jag måste tyvärr gå.
Känn dig som hemma.
Vår siste talare var ett av offren i attacken.
Västberlin
Medicinstudenten Alexander Edel.
Vi har samlats för att sörja de som avled förra veckan...
...och de som...
Jag var soldat inom västtyska armén förr.
När unga män som jag själv dör i krig utomlands...
...begravs vi som hjältar.
Men samma personer dör just nu -
- i häpnadsväckande antal av aids, här hemma.
Ingen får en postum tapperhetsmedalj -
- för att ha förlorat kampen mot sin egen kropp.
Det vet jag, eftersom...
...jag arbetar som volontär på ett vårdhem för aidssjuka där...
...män dör varenda dag.
Ensamma och bortglömda.
Jag träffade min vän Tim Avery på det vårdhemmet.
En amerikansk soldat och volontärarbetare, som jag.
Och Tim fick mycket...
...värre skador än jag häromkvällen.
Och... han slåss för sitt liv just nu.
På flera sätt.
Så... låt oss be för honom.
Låt oss be för oss alla. När man bekämpar våld med våld -
- leder det bara till mer våld.
- Vad gör du här? - Vad tror du?
Vilket vackert tal.
Tack.
- Vilket vårdhem arbetar du på? - Det vid Südstern.
Rainbow.
- Jag kommer förbi nån gång. - Bra.
Straffet var mycket grymmare...
I fängelset blev jag förhörd, isolerad, hotad och förvirrad.
När lärarna i skolan frågade oss...
- ... vad vi ville bli... - Ja?
...svarade jag alltid att jag ville bli läkare.
Vi trodde alltid att vi var det bättre Tyskland.
Antifascistiskt, antikapitalistiskt, egalitärt - socialistiskt.
Men verkligheten blev så olik idealen att jag inte kände igen mitt land.
Affären med Sprembex är nedslående, eftersom vi hade goda avsikter.
Sprembex, Herr Amends kontor.
Ursäkta? Va?
Vi används som försökskaniner för Västtysklands läkemedelsindustri.
Det är avskyvärt.
Jag kan klippa henne.
De kände till riskerna med medicinerna, men teg om dem.
Pengar var det enda som betydde nåt.
Beroxalin botade ingen.
De allvarliga, kroniska luftvägssjukdomarna -
- förvärrades av medicinerna istället för att lindras.
Den ena patienten efter den andra dog.
Schneider.
Vad är det som sänds på radio, frau Schneider?
Det är ju förtal!
Allt på grund av vårt lands affärer med ett vårdslöst företag i väst.
Därför tänker jag lämna landet. Till varje pris.
Sprembex rykte är helt förstört! Inser ni det?
- För att inte nämna studiens rykte. - Jag tar hand om det.
Fritz.
Mamma?
Pappa? Mamma?
Kan du få barnen att vara tysta?
- Mamma? - Steffi?
- Mamma?
- Mamma! - Christoph!
Ska vi vända om? Det är inte för sent än.
Nej, vi fortsätter.
- Ha en bra dag. - Detsamma.
Schneider?
- Ja? - Vet ni var Tina Fischer är?
Vi måste hitta henne. Det gäller nationens säkerhet.
Tobias?
Hej, Annett.
Martin.
Du vill visst komma hem?
Ja.
Arbetar du fortfarande för HVA?
- Självklart. - Bra.
Jag hörde att du har bott hos Thomas i några veckor.
Var är hans syster?
- Martin? - Jag vet inte.
Ljug inte för mig.
Du vet hur det går för dig om de får reda på att du ljuger.
Annett, jag...
Jag väntar.
Letar ni efter nåt särskilt?
- Har ni jordnötter? - Jordnötter? Nej.
- Lammkött, då? Eller get? - Nej.
- Sötpotatis? - Vad är det för nåt?
Jag vill laga sydafrikansk mat åt mina värdar.
Vi har riktig potatis.
Jag är inte helt säker, men vi kanske har korv på fläskkött.
- Perfekt. - Bra.
Jag kommer strax.
Hur kan det här landet finansiera operationen?
Det vet jag. Med HVA:s smutsiga pengar.
Kryssningsfartyget du ska resa med fraktar västtyska vapen till SADF.
Innan det lägger till i Kapstaden stannar det i Angola.
Arbetarna ska besöka sitt broderland.
Vi lastar av vapnen i Angola.
Så att våra kommunistiska vänner får dem.
Jag har hört den planen förut.
- Det gick snett sist. - Men inte nu.
Kom igen, kom igen.
Jag måste gå på toa!
Veva ner rutan.
Får vi se era papper, tack.
Ni kan åka.
Stanna! Stäng av motorn.
Stanna! Stanna!
Text: Sanna Gillberg www.sdimedia.com